I tidigare avsnitt...
Ni ska släppas till ett halvvägshus.
Ni ska avtjäna ert straff eller bevisa att ni är rehabiliterad.
-De släpper mig, Zoya. -Jag älskar dig.
Jag sparade dem åt mig själv. Ta dem, planera ett liv åt oss.
Vi befinner oss i fristaden Christiania.
-Glöm marionetter i Köpenhamn! -Farväl, Renata.
-Gå hem, det blir inga bra foton. -Jag har ju dubblat din försäljning.
-Var är hon? -Halvvägshus i Washington Heights.
-Nancy Botwin. -Du har en besökare.
De hittade Estebans lik i fängelset. Du är säker nu.
Jag är din rådgivare Ed. Vi kan ta drogtester.
-Kommer du hem sent, är det kört. -Jag letar efter nåt.
-Tack, Zoya. -Hon sa: "Säg inget till nån."
-Så du ringde oss? -Jag uppfostrar hennes barn.
-Vad sa han? -"Moster Nancy."
-Jag ska hitta henne. -Jag följer med.
-Biljett. Du med, Doug. -Jag med?
Ska ni alla åka?
-Hon kommer att förstöra allt igen. -Nej då. Hon är rehabiliterad.
Håll käften och gå in i köket.
Ta matberedaren. Precis.
Häll i yoghurt, djupfryst frukt och äppeljuice.
Stoppa ned din kuk nu och mixa.
Känner du hur fruktbitarna krossas mot dina kulor?
Stoppa ned kuken i hålet i mitten...
Hej! Jag är den nya rumskamraten.
Jag vill inte störa er romans, men jag måste sova.
En visp... Om det funkar för dig, borde du göra det. Amen.
Glöm inte att stänga av alla apparater sen. Säkerhet först.
Hej då, batteri.
-Bitch! Det var ett stort misstag. -Jag blir galen när jag är trött.
-Tredje telefonen den här månaden. -Den nya tjejen tog den nog.
Tyvärr hade inte jag nån att ringa och göra telefonsmoothie med.
Kan vi talas vid, Ed?
Jag behöver mer tid på utsidan. Jag måste ju hitta ett jobb.
Ja, det stämmer. Vi råkar ha en jobbintervju åt dig idag.
-Är det sant? -I Midtown. Du måste närvara.
Raka spåret fram och tillbaka. Du får två timmar.
-Fyra? -Tre.
Och en halv? Jag är ny i stan, jag kan hoppa på fel tåg.
Personen som intervjuar dig ska ge dig en tidsstämpel-
-både vid ankomst och när du ger dig av.
Får du jobbet, vilket jag hoppas, går 25 procent till boendekostnader.
-Annars då? -Du måste betala om du vill stanna.
Vill du inte veta vad det är för nåt? Jobbintervjun...
-Jag är riktigt nyfiken. -Lampreparatör.
Jag älskar lampor, radioapparater, allt...elektriskt, utom stolar.
Elektriska stolar...
-Är lönerna bra i den branschen? -Lönen är usel.
Men det är bättre än att städa, vilket de flesta här gör.
-Du kan inte ha på dig den. -Vad då?
Den där åtsmitande trasan. Han är en praktiserande jude.
-Vad ska jag ha på mig? -Tacka den koreanska baptistkyrkan.
Halv två, inga ursäkter. Kommer du en halvsekund för sent...
Är det kört, jag fattar.
Har ni nåt utan axelvaddar?
Det här är Sarge, jag har fullt upp. Lämna ett meddelande.
Hej. Du känner inte mig, men jag har nåt som tillhör dig.
Nåt som lär smälla högt.
Jag är hos dig om ungefär en timme, så se till att vara hemma.
Hej då.
Botwin. B-o-t-w-i-n. Hon kan även stå under Reyes.
-Fråga om det finns en toa. -Nej, fråga om frukost.
Sluta tjata. Jag pratar med Clayman.
-Det luktar värre än Christiania. -Du borde inte vara här.
-Jag kom för jobbets skull. -När vi drar satsar du på karriären.
Erkänn bara att du saknar mamma. Var en man.
-Är det en brandövning? -Nån flyr, som "Nyckeln till frihet".
Det händer hela tiden. Sätt er därinne, vi säger åt henne.
På undervåningen. Övervåningen är endast för folk som bor här.
Ska vi sitta eller stå? Jag är faktiskt lite nervös.
Var inte det, hon kommer inte. Hon stack ut bakvägen.
-Va? Nance? -Vem tror du triggade larmet?
Hon såg mig, vi hade direkt ögonkontakt.
-Såg hon oss alla? -Vad tror du?
Det är nog lite läskigt att träffa familjen igen.
-Hon ville andas lite. -Eller: dubbelgångare.
Min jobbar på en Blimpie's i St Louis.
Okej, jag måste dra. Jag har grejer att fixa. Min karriär.
-Blomvattenmodell är inte en karriär. -En dockshow med din tjej är bättre.
-Marionetter. -Vänta, jag följer med dig.
Ledsen, det här påminner mig om det läskiga horhuset i Amsterdam.
Vad hände med Team Botwin? Vi skulle hälsa på kvinnan vi älskar.
Visst. Möjligtvis, kanske till och med troligtvis, flydde hon.
Vem här har inte flytt? Det är ett släktdrag.
Jag tycker att vi stannar här, spelar jenga, kanske gör en skylt...
"Välkommen hem, Nancy." Vem är på?
Jag och en collegepolare brukade bli höga och springa nakna.
Jag tror att han bor i stan. Splitta taxi?
Jag tar tunnelbanan, Doug.
-Jag borde ha stannat i Köpenhamn. -Följ med mig.
-Vart ska vi? -Följ med morbror Andy nu.
Hallå?
-Vem? -Det är jag.
Tror du att kavajen är ironisk?
-Den är absolut inte ironisk. -Ni anar inte hur ironisk den är.
-Och varför hamnade du i fängelse? -Du får väl inte fråga det?
Jag dömer inte nån. En skattelättnad är en skattelättnad.
Så länge du är rehabiliterad. Låt mig gissa...
-En pojkvän satte dig i klistret? -Kan du vara försiktig med den?
Lämnar jag mina grejer i huset, lär nån stjäla dem.
-Du verkar nervös. -Nej. Men gunga den inte.
Det är en gammal väska. Jag har inte råd med en ny.
Min brorson smugglade ecstasy. Han hade en sån väska.
Dragkedjan var trasig och den öppnades framför säkerhetsvakterna.
-Hur är din dragkedja? -Nej!
-Jag antar att jag inte får jobbet. -Du är för nervös, du gör mig nervös.
-Jag är ledsen. -Okej.
-Hittade du nåt? -Ja. Mamma har glasögon nu. Äkta.
Det är nog för att man inte kan slå tjejer med glasögon.
Är den här tjejen en samlare? Får man verkligen ha sånt här?
Mamma har alla sina grejer. Kläder, skor...
Det här var ju en gåta. Gåtan är löst.
Är det en vibrator? En fejkvibrator av tvål?
Breven jag skrev till mamma från Köpenhamn.
Så rart. Är du inte glad att vi kom?
-Vi hänger upp fotona. -Hon hade gjort det själv.
Hon har bara inte hunnit inreda rummet.
-Mycket bättre. -Rör ni mina grejer?
Andrew Botwin. Svåger och generellt missanpassad.
-Är du Nancys rumskamrat? -Ni måste gå. Öppnade du den?
Nej, jag har ju memorerat de flesta recepten.
Biff Bourguignon: två koppar buljong...
Säger du nåt, sticker jag en kniv i din syrras lever.
-Det låter lite extremt. -Hur mår Nancy?
Vi vill ha anekdoter, roliga detaljer...
Hon knullade min pojkvän med en visp igår.
-Vad säger du om det? -Va?
Det här är Nancys son Shane. Ursäkta, sa du "visp"?
Ja, hon gjorde det med en mjuk röst, så här...
-Du är vidrig. -Okej. Hallå där...
Jag är sen till anger management. Vi ska göra visuella tavlor idag.
Jag måste klippa ut foton på mina hopp och drömmar. Stick härifrån!
-Så vi ses? -Ja, jag är ju här för Nancys skull.
-Men om vi har lite tid över... -Cool.
Jag har saknat amerikanska kvinnor. Hon skojade nog om kniven.
-Hon är matfantast. -Hon tog din plånbok.
-Va? Min guidelicens var i den! -Mr Botwin...
-Jag heter Nancy, jag är Zoyas... -Jag vet vem du är.
-Jag är intresserad av en bytesaffär. -Du eller Zoya?
Jag är här som free agent.
Hört talas om granatäpple? "Grenade" på franska.
-Var är resten? -På en säker plats, långt härifrån.
Vet du hur farlig den här är?
M-26, höghastighetsfragmentering med en dödlig radie på femton meter.
-Fick du en rysning i ryggraden nu? -Nerver av stål. Stål är starkt.
Men nog om mig nu, låt oss prata affärer.
Försöker du blåsa mig?
"Free agent"... Vad fan betyder det?
-Zoya stal dina grejer, inte jag. -Tror du inte att jag vet det?
Hon är kleptoman och sociopat, men jag älskar henne.
Hade hon inte tuttat på honom, hade jag gjort det själv.
Hon bad mig sälja dina granater till nån rysk gangster som hette Jevgenij.
Så du borde tacka mig. Jag hade kunnat vara i Brighton Beach nu.
Så...
Vad vill du ha? Pengar? En mikrovågsugn? En motorcykel?
Jag vill ha gräs.
Jag säljer Playstations och nudlar, inte droger.
-Okej... Vad är det? -Det är för privat bruk.
Jag hörde att du får schysta grejer från Afghanistan.
En kompis därborta lastade på lite extra på flyget, men det är borta nu.
-Jag har ett par joints kvar. -Kan du fixa mer?
Om jag kände att det var värt besväret, kanske.
Jag tänkte att runt 20 kilo vore en bra start.
När jag har sålt det, kan vi öppna en pipeline.
-Vi delar vinsten 70-30. Vad sägs? -Du har många planer.
Nej, jag har inga planer.
Jag har ett halvvägshus som vill ha 25 procent av en fantasilön.
Jag har en familj som låg i bakhåll i morse-
-och en fyraåring som tror att jag är hans moster.
Min sociala status är lägre än hemlösas och crackpundares.
-Så nej, jag har inga planer. -Jag kan bara fixa ett halvt kilo.
-Tio. -Ett. Noll, om jag inte får väskan.
-Och vi delar 60-40. -Vad har jag för val?
-Vill du smaka? Jag bjuder. -Nej, jag måste gå nu.
Jag måste verkligen gå nu.
Det är Hans Christian Andersens hus.
Hur kan jag hjälpa dig, mr Guinard?
-Guinard... Är det danskt? -Nej, det är en hommage.
Fascinerande! Fortsätt.
Jag kom just till stan, idag faktiskt.
-Jag har inte ens checkat in än. -Vad gulligt! Fortsätt.
Känner du Jörgen? Han är min agent i Europa, han gav mig ditt namn.
Jag älskar Jörgen. Hans jävla scarf... Älskar den!
-Kom till poängen nu. -Jag hoppades att du kanske...
Jag vet att du är väldigt upptagen, men jag undrar om vi kan jobba ihop.
Jag vet att jag är ny här i New York, men jag har massa erfarenhet.
Inte bara flädergrejen, jag gjorde en inforeklam för hustruvåld.
Inte "för", utan "mot". Den var mot våld...
Jag är riktigt jetlaggad nu.
Om du vill ha en kopia, kan jag fixa det...
-Vänta nu. Hur gammal är du? -24.
-Och hur länge har du varit modell? -I nästan tre år.
-I Köpenhamn. -Och andra små europeiska städer.
Mr Guinard... Hela din grej med "naiv-bondpojke-möter-tonårsidol"-
-funkade nog på den nordiska landsbygden.
Men du är i New York nu. Du är en liten tennsoldat-
-i ett land av råsnygga mansgudar.
Jag börjar på botten. Usla postorderkataloger...
Vi är klara. Kom tillbaka för fem år sen.
Vänta... Jag är inte så här annars, och min mor kom just ut ur fängelse.
Det är ingen ursäkt, men jag jobbar väldigt hårt.
Jag är bra på plåtningar och jag vet att den här branschen-
-handlar om fåfänga och enorma egon.
Men jag är inte sån.
Jag kommer att slita häcken av mig. Och det är en fin häck.
Jag kanske är en typ du inte redan har.
Jag kanske har nåt annorlunda eller är nåt annorlunda.
Okej...
Jag tar den.
Jag behåller den. Jag skickar ut den och kollar om nån nappar.
-Ja! Gärna. -Dags för dig att gå.
-Ligger vi risigt till? -Nej.
-Okej. Ditt ansiktsuttryck... -Det är mitt vanliga ansiktsuttryck.
-Jag är faktiskt glad att ni smög in. -Nej, vi...
Er oro är rar. Ni vill veta om Nancy fortfarande är densamma.
-Är hon det? -Högst osannolikt.
Vi vet om glasögonen. Vad mer? Frisyr, knogjärn...?
Nancy har suttit i en bur i tre år där ätit lever och limabönor.
"Böj dig, sära på benen, hosta" dagligen.
Hon har sett våldtäkter, tortyr, ansiktsvåldtäkter, gängvåldtäkter...
-Mycket våldtäkter. -Vi fattar.
Det tror jag inte.
"Din intern: Vad du bör förvänta dig."
När jag kom ut var jag arg, avståndstagande, aggressiv...
-Satt du i fängelse? -Ja.
Det förändrar en man. Kvinna. Nancy.
Så du säger att vi borde bära hjälmar runt henne?
Jag säger att från trauma kommer...nåt.
Drama? "Från trauma kommer..." Jag är lite bortkollrad idag.
Jag ska sätta på filmen.
Tror du att mamma kommer att vara hårdare?
Han pratar nog om fängelser för män. I kvinnofängelser har man kuddkrig...
Vad fan är det där?
-Lägg av! -Hon med flätorna ligger illa till.
Jag bara stack på ren instinkt. Det går så bra för dem.
Kan du fatta att Silas är modell? Han var alltid den snygge.
Han var alltid snyggare än sina kompisar. Och Shane är gammal.
Shane är säkert 18 nu. Han rakar sig nog varje dag och dejtar kvinnor...
Han använder nog... myskdoftande parfym.
Du luktar som Zoya. Är det konstigt att jag känner din lukt?
-Doug "Rocket Man" Wilson! -Whit "The Toad" Tillerman!
Kom hit! Fy fan!
Jag trodde att du hade försvunnit. Spelar du?
Jag ville lämna förorten.
Jag bodde i ett strandhus, sen Köpenhamn...
Du är en jävla ikon. Snyltaren Dougie Wilson!
Du lever ut drömmen!
Grymt! Bra jobbat.
-Är du kvar i branschen? -Nej, jag drog mig ur.
-Jag pensionerade mig. -Jag blir avundsjuk.
Jag kan inte sluta. Att tjäna pengar är som crack.
Du är för jävla bra. Som om jag skulle kunna slå "Rocket Man".
Nybörjartur. Jag har bra hand-öga-koordination.
Vad ska du göra imorgon?
Röka på, käka mackor, sätta på brudar...
Grymt. Men du måste komma förbi mitt kontor.
-Lova att du kommer förbi kontoret! -Jag gillar inte kostymsvängen.
Snälla, det är jag. Jag vill presentera dig för lite folk.
Vi har en sanslös lunchbuffé.
-Okej, varför inte? -Doug Wilson!
Vi är tillbaka!
Jag röker aldrig.
-Varför pratar inte du med dialekt? -Jag tittade mer på tv.
-Du borde nog ta det lugnt. -Vad gör jag här?
De väntar nog på mig i huset.
Eller så har de försvunnit som...fåglar.
-Vad är klockan? -Hon är nästan ett.
-Nej, nej, nej... -Vill du ha mer nudlar?
Herregud... Hur lång tid tar det från Queens till Washington Heights?
-40 minuter. -Fan, jag måste dra.
-Glöm inte mina granater. -Va? Just det... Dina granater.
Du ska ge mig gräs i utbyte mot granater.
-Du påminner mig om henne. -Vem?
Din syster.
Varje år släpps fler än 600 000 brottslingar ut i samhället.
För många interner är livet på utsidan förvirrande.
Enkla saker som att gå till affären-
-eller ta bussen kan kännas främmande.
Oroa dig inte om din intern verkar avskärmad och irriterad.
Det beror på så kallad överlevnadsmentalitet i fängelset.
Ha tålamod. Att öppna de känslomässiga dörrarna tar tid.
Det slutgiltiga målet är att bryta brottscykeln-
-för att förebygga ett återfall till det självdestruktiva beteende...
Nancy Botwin checkar in igen klockan halv två.
På pricken.
Fysisk kontakt kan vara problematiskt.
Lär dig att respektera deras gränser så gör de detsamma för dig.
Shane! Herregud...
Jag har saknat dig så mycket. Ge mig en kram.
Kom hit. Du är så lång!
Och ditt hår... Det är så mjukt.
-Var är Silas? -Han vilar.
-Vi måste få ut dig härifrån, Nance. -Jag vet.
Hon med flätorna åker i fängelse igen.
Jag vet inte vad som hände, men de bråkade.
Sen satte de på henne buntband, nu är hon borta.
Visste du att 67 procent av alla kriminella grips igen?
-Vänta nu. Är du...? -Vad då?
-Nej, sluta. -Sen när röker du?
Det var bara lite.
Nance... Var det därför du undvek oss idag?
För att röka på med dina nya polare?
-Gjorde du det? Undvek du oss? -Ja.
Mamma var generad så jag rökte på lite med en kille från militären.
-Mamma... -Hur var Europa? Frågade jag det?
-Mamma... -Har du sett godisautomaterna?
Hej. Jag kom tillbaka precis i tid. Jag signerade med ett litet hjärta.
-Det är dags att gå nu. -Vart ska jag?
Drogtest på mitt kontor nu med detsamma!
Text: Gabriel Bernengo www.sdimedia.com